Unnskyld, vil du bli med meg?
-Hvor er det? -Hva?
-Det vet du. -Nei, beklager.
Kan jeg ta på meg buksene igjen?
Kan jeg..?
Skygg ham. Tar han kontakt med noen, vil jeg vite det? Forstått?
Hva venter dere på?
Det kommer en tid i svindleres liv når de må ta en pause. Reflektere.
Ta et skritt tilbake og bare...puste.
-Sir? -Ja? Takk.
-I Las Vegas? -Hvor ellers?
Et sted du slipper inn på kasinoene?
Å komme forbi vaktene er halve moroa.
-Dette er vel... -Three Socks! Three Socks!
-Hvem er det? -Det er "Byrden" Finch.
-Alltid like diskré. -Hvorfor "Byrden"?
-Bare vent. -Klarer dere det uten meg?
-Vi får prøve. Vær forsiktig. -Dere også.
-Ha det bra, Albert. -Three Socks!
-Hallo, Finch. -Det er meg. Finchy.
-Ja, vi vet det. -Utrolig!
-Hallo, kamerat. -Herregud...
Er det sant? Mickey Bricks!
Sir Mick of Brick. Seremonimesteren.
Jobber dere sammen? Og noen nye også.
-Hei, dere nye. -Demp deg, Finchy.
-Du tiltrekker deg oppmerksomhet. -Til oss.
Jeg skjønner, Mickey.
Han er ikke blitt noe lysere til sinns.
Jeg og Three Socks har svindlet sammen lenge.
Ja, før jeg tok til fornuft.
Husker du Brighton? Vi tok "pigeon drop" seks ganger.
Ja, siste offer var en politikvinne som hadde fri.
-Det var mye gøy. -Og lang straff.
Vi blir overvåket.
-Finch, vi må avbryte her. -Har jeg sagt noe?
Vi snakker ikke forretninger på steder der snuten er.
Der er du. Det haster. Jeg har med kolleger. Det visste du vel?
-Bilen? -Utenfor.
Å, han er god. Jeg kan se ham jobbe dagen lang.
-Så du er kronprinsen, da? -Ikke egentlig.
Jo, du ser sånn ut. En svindlerkonge. Jeg kan se sånt.
-Finch, jeg ringer deg en dag. -Det høres bra ut.
-Det passer dårlig nå. -Jeg skjønner.
-Lykke til. -Godt å se deg, Three Socks.
Gi meg en bil. Nå!
Jeg vet ikke hvordan, men jeg må være i City om 40 minutter. Takk.
Hallo! Vent, karer.
Kan jeg få skyss inn til byen?
-Hopp inn. -På et vilkår: Hold munn.
Når begynte vi å jobbe sammen, Ash? 1983 eller 1985.
-Blir vi forfulgt? -Gi deg. Det er enveiskjøring.
-Du bør søke hjelp for det egoet. -Vi blir forfulgt.
-Har han satt politiet på oss? -Grå Volvo.
-Vi har akkurat møtt ham. -"Byrden" Finch...
Det kallenavnet, som jeg aldri har likt, brukes ikke mer.
-Finch, hvorfor forfølger noen oss? -Ikke se på meg.
Jeg er ikke så sikker på at vi blir forfulgt.
Jeg hadde kanskje en liten krangel med...tollen på flyplassen.
-Vet du hva du gjør? -Redder situasjonen.
-Du vil ikke se mulighetene. -Åpne bagasjerommet.
Nei, hør på bakgrunnshistorien.
Dette vil dere like. Jeg gjorde en jobb i Brasil.
-Det er 400 m til bussen. -"Brasil?" spør dere.
-Brasil? -Hysj! Vi vil ikke bli innblandet.
-"Hva slags jobb?" spør dere. -Hva slags jobb?
-Sean! -Vi kan vel høre hva han har å si.
-Hva slags jobb? -Stjele et dyrt van Gogh-maleri.
Alltid hyggelig å treffe deg. Vi må møtes igjen.
-Alltid sånt hastverk. -Jeg så noe om det.
Det tilhører en rancheier og er verdt fire millioner.
Han er oppdatert. Hold øye med ham.
-Var det deg? -Så dumt.
-Hvordan havnet du der? -Raffinerte innbrudd.
Det fins nettverk. Jeg får naturligvis informasjon.
-Noen nevnte det altså på puben. -Jeg fikk kjennskap til-
-at en samler her var ute etter et verk av mesteren.
Den fantes hos en samler som ødelegger regnskogen.
Bestefaren var nazist. Du ville ikke likt ham, Mickey.
-Og? -Jeg søkte på jobben.
-Og løy i cv-et. -De fikk vel en redigert versjon.
Du nevnte ikke at du blir kalt "Byrden"?
Kunstsamleren har nylig innvandret hit.
-Søknaden ble fordomsfritt vurdert. -Han visste ikke bedre.
Denne nyankomne kunstelskeren...
-Hvor kommer han fra? -Russland.
Tyskerne stjal maleriet fra hans familie under krigen.
Han tilbød 200 000. 25 000 i forskudd.
Det passet godt. Jeg kjenner en lånehai...
Er du klar for å jobbe med en russisk gangster?
Stopp. Det må jeg avvise. Du hører "russisk" og trekker konklusjoner.
Det er fordomsfullt. Skam deg. Skam dere begge to.
Han er kunstelsker. En skjønner.
-Og hvis du mislykkes? -Da skjærer han øret av meg.
Det kan ha vært en kunstspøk.
Han skulle kjøre over meg med lastebil også, så kanskje ikke.
Kuppet. La meg gjette: Du rotet det til, ikke sant?
Der tar du feil, Mickey Bricks. Det gikk som smurt.
Men det var større enn jeg trodde. I boka er det jo bittelite.
Og du tok med maleriet hit til russeren?
Ja... Jeg mener... Det gikk ikke like bra.
Politiet ser ditt navn på passasjerlistene inn til Brasil-
-to dager før et mesterverk forsvinner.
Det skjønte jeg nok for sent.
Det er mulig at jeg burde ha prøvd å ordne et falsk pass.
Eller planlagt i forvei og ikke kaste deg ut i det.
-Derfor dro tollen deg inn. -Ja, og tolleren var fæl.
En oppblåst fyr. Og ikke på en god måte.
-Ikke Clifford Davis, vel? -Riktig. Slesk.
Avslørte seks store smuglingsforsøk i fjor.
Jeg lå et skritt foran ham. Jeg kom tomhendt.
-Hvor er maleriet nå, da? -I en oppbevaringsboks.
Rio International.
Jeg har ikke funnet ut hvordan jeg ska få det hit ennå.
Jeg fikk det liksom ikke med meg fra Rio.
Men de fant ikke nøkkelen. Den er på gjennomreise i øyeblikket.
Når skal din russiske gangster ha maleriet?
På mandag. Men jeg forklarer bare situasjonen.
Han forstår sikkert det. Vi kan nok gå hver vår vei.
-Ja, eller så kan han drepe deg. -Ja, det var det.
Derfor var jeg så heldig som støtte på dere.
Særlig deg. Den legendariske Mickey Bricks.
Tenkeren, ikke sant?
Berømt utslipper fra trange plasser.
Finch... Vi har ikke tenkt å hente maleriet for deg.
Mickey, da. Du finner en utvei. Smugle det inn.
Vi ble forfulgt av den tollpolitifyren din.
-Nei... -Vi er kjente og sikkert overvåket.
-Du overdriver. -De vet at du ikke har maleriet.
De er på tå hev og gransker alle som kommer fra Brasil.
Akkurat. Dere liker sånne utfordringer.
Det er ikke mulig.
Ok. Jeg deler 50-50 på de 200.
Hva? 50-50.
Under mitt rolige ytre er jeg litt nervøs for å bli drept.
En liten tjeneste for en gammel venn? Smugle maleriet hit. Mickey?
Ash, snakk med ham.
-Han er jo en kompis. -Ser du! Kom igjen! Hva sier du?
-Nei. -Nei?
-Beklager, Finch. -Jeg kan bli drept, Mickey.
-Er du sikker? -Variablene er for mange.
All verdens planlegging kan ikke dekke alt.
-Smugling er for risikabelt. -Ok. Greit nok.
Du hørte på meg. Jeg tar det ikke ille opp.
-Jeg finner en løsning. -Klart du gjør.
Lykke til!
-Det er Ashs venn. -Ash forstår.
Beklager pulverkaffen. Maskinen røk.
Finchy er en fin fyr, men en dårlig skurk.
Ubrukelig som svindler og elendig som tyv.
-Hva skylder jeg deg, Ed? -Totalt, eller bare for dette?
-6,80 pund, takk. -Så det er det?
-Det ser sånn ut. -Et par tabber, og du er ute.
-Bør jeg passe meg? -Her er 20.
Han er en kamerat. Synes du det er helt greit?
Legg på 20 til, så skal jeg ta begge uten at du ser det.
-Utrolig. -Det virker kjølig.
Man må være kald for å overleve. Vi jobber ikke sammen med Finch.
Punktum.
-Ta pengene uten at jeg ser det? -Ser du det, kan du beholde dem.
Vanligvis ville jeg takket nei med en gang, men nå...
Vet du hva avledning er? Magikere og korthaier bruker det.
-At hånden er raskere enn øyet? -Noe sånt, ja.
Du vet ikke at jeg har et eksepsjonelt kjapt syn.
Jeg har fått komplimenter for det.
Avledning er ikke at hånden er raskere enn øyet,-
-men snarere at øyet er veldig...
Veldig...
-Dumt. -Unnskyld?
Jeg fikk deg til å se opp.
Er det stuepiken, vil jeg ha et ord med resepsjonen.
-Davis. Tollmyndighetene. -Hvem tok mer enn kvota?
Jeg har et forslag angående Finch og maleriet han stjal.
-Finch...Finch? -Jeg har sett dere sammen.
Dere kjenner ham. Alle tollere vet at han stjal van Gogh-en.
-De kan bare ikke ta ham for det. -Og du fikk en idé?
-Dere skal gjøre det for meg. -Er det forslaget?
-Riktig. Se det som en trussel. -Hvordan skal vi gjøre det?
Dere finner en måte. Som vanlig. Dere er gode til å lure folk.
-Det står i profilene deres. -Flytt deg.
Jeg vil ha maleriet, og jeg vil ha Finch bak lås og slå.
Det er en del av min karriereplan.
Hvis dere ikke gir meg begge, tar jeg rotta på dere.
Selv om du tar oss for noe, blir det bare et avbrudd.
Når vi kommer ut, fortsetter vi der vi slapp. En utakknemlig oppgave.
Hvis han greier å ta oss for noe. For politiet,-
-det ekte politiet, har ødelagt karrierer i sine forsøk.
Ekte politi... har for mye byråkrati.
Jeg gjøre det som faller meg inn.
Overvåke, visitere hvem jeg vil, gå inn steder uten løyve...
Eller regn det ut selv. Det står om deres skinn eller Finchs.
Ikke å ta dette på alvor vil være en tabbe.
Takk for at du tenkte på oss,-
-men vi pleier ikke å tyste på folk.
Sto ikke det i profilene våre?
-Denne fyren er dyktig. -Ikke en vi bør erte på oss.
Særlig ikke nå som vi overvåkes døgnet rundt. Hva gjør vi?
-Vi bør nok ligge lavt. -Gjerne for meg.
Være forsiktige. Ikke gjøre noe dumt. Ok?
-Ok? -Ok.
-Kom igjen, stå på! -Finch?
Jeg vil vinne tilbake litt av det jeg skylder russeren.
-Går det bra? -Ikke ennå, men det lysner.
Kom igjen! Du klarer det. Ja, han kommer til å klare det!
-Får jeg tak i ham... -Det føles ikke riktig.
-Profftipsere! -Du ba oss om hjelp.
Men hvorfor skulle han selge gatemagasiner?
-Vi vendte deg ryggen. -Jeg lærer aldri.
Du spiller på hester for å få tilbake pengene.
Det er galskap.
Du har jo nøkkelen til et skap med et uvurderlig maleri.
Akkurat! Den lykkelige nedkomst.
En nøkkel som representerer tusener av pund.
Som støpt.
Jeg blåser i hva Mickey sier. Du er i fare.
-Jeg kan hjelpe deg. -Dette liker jeg lyden av.
Først må du bli kvitt den sleipe russeren.
-Sånn skal det låte. -Vi tar noen kjappe triks.
Første gang jeg så deg, tenkte jeg: "Han er det tak i!"
"Det er en ung mann med mot."
-Da har du iallfall en sjanse. -Før sa man "futt".
Nå sier man "stake".
-Nei, det bør være noe bedre. -Jeg tar dette, takk.
Nå skjønner jeg det. "Mistet ring." Godt valg!
Han ser fæl ut. Perfekt.
Men jeg må se ut som om jeg ikke eier sans for stil.
Jeg sier ikke noe, men du antydet noe.
-Ring om nøyaktig femten minutter. -Ok.
-Ikke vis deg når du ringer. -Nei, så klart.
Sa du fem-ti eller fem-ten?
-Fem-ti? -...ten.
Femten!
Nei. Nei.
-Nei, nei... -Kan jeg hjelpe deg?
Dressene glinser ikke. De skal glinse, synes jeg.
Vi har ikke så mange glinsende, nei.
Når jeg betaler så mye for en dress, skal folk bli blendet.
Seks plagg, ikke sant? Særlig i et bryllup.
Egentlig fornyer de bare løftene for mammas skyld.
Pappa har vært borte ganske lenge.
Hva er dette?
Det lå i prøverommet.
-Tenk om det er ekte platina! -Neppe.
-Ja, men tenk om. -Jaha...
Hvor mye kan det være verdt?
-Jeg har ingen anelse. -Gjett.
Unnskyld meg.
-Hallo? -Jeg mistet et halskjede hos dere.
Det må være der. Det er en gave på bryllupsdagen.
-Kan du beskrive det? -Diamanter. Massevis.
-Verdt 40 000 pund. -Sier du det?
Jeg ble litt ivrig og brukte mer enn jeg burde.
Det er naturligvis en finnerlønn på 5000 pund.
Du gjør meg en kjempetjeneste om du vil være så snill og lete.
Jeg må finne det.
Ja, vi har noe som passer til den beskrivelsen.
Ja! Jeg kommer straks. Om en halv time?
-Javisst. Vi sees om en halv time. -Ha det.
Ha det.
Det er nok best at jeg tar hånd om det.
-Hvem var det? -Ingen.
-Ikke...noen? -Nei.
Noen som har mistet et halskjede?
Dere drøftet vel ikke finnerlønn? Hvor mye sa han?
En så flott ting. Tusen pund? Har jeg rett?
-Noe rundt der? -Ja, noe rundt der.
Normalt ville jeg tatt alt selv, men jeg vil ikke krangle.
For å være ærlig er jeg ute på prøve.
Jeg lovte mamma ikke å gjøre noe før seremonien.
Jeg gjør deg en tjeneste: Gi meg en "monkey", så er vi skuls.
500 pund.
Unnskyld meg.
Unnsk...
God dag, Michael.
-"Franske trålere i havneblokade." -Lenger ned.
"Mesterverk fremdeles savnet".
Saken får publisitet. Jeg kommer i rampelyset.
-De skrev iallfall navnet riktig. -Dere får sjansen til å endre svar.
Fengsel er ikke noe problem for dere. Ikke for jenta heller.
Men hvordan tror dere at han klarer seg?
-Sean, din idiot! -Hva har du..?
-Beklager. -Vi skulle ligge lavt.
-Jeg gjorde det. -Ikke lavt nok.
Han holdt på med en svindel. Ganske bra, faktisk.
-Til å være amatør. -Vi sa jo at han fulgte med.
Med fare for å gjenta meg selv: Jeg vil vite hvor maleriet er.
-Og pek ut Finch for tyveriet. -Jeg sier ikke noe.
-Jeg sitter gjerne inne. -Fengsel er som et hjem for Finch.
Men vår lille protesjé er jeg mer urolig for.
"Skaffe seg penger gjennom bedrageri." Det kan gi fem år.
Han vil nok være en helt ny mann når han kommer ut, ikke sant?
-I en oppbevaringsboks. -Hva er det han gjør?
-Det er en nøkkel. -Jeg soner!
Hold kjeft!
Med den får du maleriet, og den knytter Finch til tyveriet.
Jeg sa jo at vi gjør det på min måte.
Var det noe om at jeg ikke var "en ekte snut"?
Så... Maleriet. Nøkkelen.
Og gi meg alt Finch eier og har. En straff for ikke å adlyde straks.
Nei. Regelen er: Ikke noe samarbeid med politiet.
Akkurat nå er regelen: Gjør som dere får beskjed om.
Vi har intet valg. Vi flår Finch. Du får maleriet. Det blir vrient.
Vi har sagt til Finch at maleriet ikke kan smugles.
For å motsi det trenger vi en god historie.
For at Finch skal tro på oss, må det være stort.
-Vi må leie et kontor. -Gi meg adressen først.
Og vi trenger mer tid. Noen dager.
Dere får én.
-Vi knuser Finchs hjerte. -Jeg liker det heller ikke.
La oss komme i gang.
-Hei. -Vi sa at vi ikke kunne hjelpe.
-Det husker jeg godt. -Vi har tenkt på noe.
Hør her: For noen dager siden var Ash ute og handlet.
-Pulverkaffe. -Jeg dampet bort etikettene.
Jeg klistret dem på bokser med et spesialtilbud.
"Vinn en Brasil-reise. Informasjon på baksiden."
"Fem vinnere får en all-inclusive- ferie til kaffens hjemland."
-Men hvordan vinner man? -Med en gullbillett i boksen.
Der står et nummer som vinneren må ringe for å få premien.
-Så forsegles boksene. -Og settes tilbake.
-Klar for den heldige kunden. -Vi har leid et kontor.
Der skal vi vente på at telefonen ringer.
Inca Velvet Promotions, hva gjelder det?
-Si hallo. -Ja. Hei. Vi har funnet en billett.
-Hva sier de? -Jeg hører ikke når du skravler.
-De falt. -Krok...
-...snøre... -...og søkke.
-Gratulerer! -Bravo!
Et smil, takk! Flott.
De kom, ble gratulert og fotografert.
Jeg sa at de må reise umiddelbart.
Jeg booket dem på en pakketur til Brasil.
-Jeg venter fremdeles. -De reiser i morgen.
Etter deg.
Før returen møter vår kontakt dem med suvenirene.
Lange. En av suvenirene kommer til å inneholde...
Maleriet.
Et skrekkscenario: De stanses i tollen.
"Ukjent nummer. Legg på og forsøk igjen."
-Nummeret kan ikke spores. -Kontoret er tømt.
Men det er lite sannsynlig med et eldre par på pakkereise.
-De vekker ikke mistanke. -Og de er uskyldige.
Uvitende smuglere vekker ikke misstanke.
Vi møter dem ved ankomsten.
De kjøres til kontoret for flere bilder.
Velkommen til kaffefirmaet Inca Velvet.
Kanskje får de kaffe for et år også.
Her skjer byttet.
Paret får identiske suvenirer, og vi tar den med maleriet.
Alle blir fornøyde. Du ringer din kunstvenn. Vi deler på de 200 000.
Vi er veldig fornøyde.
Jeg skal bruke et ord det er gått inflasjon i.
Legendarisk geni!
Jeg elsker det! Helt fantastisk.
Jeg tar av meg hatten. Glem van Gogh.
Denne mannen... Han er en kunstner!
-Jeg visste at du kunne... -Ok.
Å få være i denne mannens nærvær dag etter dag...
-Hvordan føles det? -Finch, ro deg ned.
Vet du hva jeg vil spørre deg om? Hvordan kan jeg få være med?
-Alt er ordnet. -Bortsett fra pengene.
-Det er ikke noe billig triks. -Jeg skjønner. Hotell, fly...
Det kunne gått hvis vi ikke måtte kausjonere for noen...
Kom igjen. Opp med hodet. Han har en strålende framtid.
-Kontanter hit. -Gi meg en dag, så skal jeg prøve.
Hva sier dere?
Bra. Se hvor enkelt alt blir når man adlyder ordre.
-Visste dere at jeg ville filme? -Tanken slo oss.
Så er det nøkkelen. Si hvor Finch har den, så tar jeg ham.
Og pengene. Når dere har flådd ham, gir dere straks pengene til meg.
-Dere skal ikke tjene noe. -Men du?
Kall det... "prestasjonsrelatert bonus".
-Hvilke valg har vi? -Ingen.
-Davis styrer. -Vent litt...
Du sa at vi ikke skulle hjelpe Finch. Det føltes ikke godt.
Det er stygt. Han kan vel få en sjanse?
En sjanse til å få oss i fengsel? Finch har vært på vei dit lenge.
Davis passer på at vi adlyder. Det skal vi gjøre. I detalj.
Det er nok 5000 pund der. Det har vært et vanskelig år.
Men det er da kontanter.
Ta denne også. Selg den. Dere får nok mer for den enn jeg.
Ja, ja. Det er alt jeg har, dessverre.
Det burde holde.
-Hva? -Nøkkelen, Finch.
Nøkkelen, ja.
Det er sånn at... Jeg må ha lagt den et sted...
-Du har vel ikke..? -Nei! Den er her.
Vi må få den til Brasil.
Finch...
Jeg sa jo: "Ikke få panikk."
-Så hvorfor skiftet du mening? -Ash overtalte meg.
Han er ikke så tøff som han later som.
-Ash, jeg må si noe. -Det trengs ikke.
-Jo, du har vært en god venn. -Det var så lite.
Jo. Jeg vil aldri glemme dette.
Jeg vet hvordan jeg er. En byrde.
Anti-Midas-berøring og sånt.
-Jeg har skapt problemer. Beklager. -Hør her, Finch...
Dette er forretninger, ikke noe annet.
-Husk det. -Hvis du sier det.
Men hold meg informert. Jeg vil være med.
-Du skal ikke være med. -Jeg vil det.
-Nei. -Jeg føler at jeg er med.
Vi holder deg informert, Finch. Jeg lover.
Hvordan gikk det?
Vi har gjort alt som vi ble bedt om å gjøre.
Kom og hent pengene. Nøkkelen sitter under Finchs bord.
-Jeg liker slett ikke dette. -Vi skulle jo holde ham informert.
-Selv om man lever av å lyve... -Jeg vet det.
Hadde det vært noen annen mulighet..
-Skal dere ut og reise? -Vi skal på ferie.
-Her. -Ja, det er nok best.
Hva vil folk si når de får vite at dere har svindlet en venn?
Jeg anbefaler et solfylt sted. Utenfor mitt ansvarsområde.
Vi møttes på flyplassen. Får jeg komme inn?
Dessverre, jeg ser på "Jessica Fletcher".
-Har Ash Morgan ringt? -Jeg sier ikke noe uten advokat.
5000 og en klokke for å finansiere en smugling.
-Virker det kjent? -Jeg forstår ikke.
Nei...
-Er det min klokke? -De lurte deg. De gjør sånt.
De ga pengene dine til meg. Fordi jeg ba dem gjøre det.
-Nei, de lurer ikke en venn. -De måtte velge:
Sitt eget skinn eller ditt. De valgte ditt.
De fikk nok deg til å tro det. Det er sånn de jobber.
De gjør det motsatte av hva man tror.
Hvor passer denne, tro?
Hva er verst: At de tar pengene dine for en jobb de bare fant på,-
-eller at de etterlater beviset som knytter deg til maleriet?
-Og forteller meg hvor den er? -Bedro de meg?
De snøt deg. De er forretningsfolk. Forretninger kommer først.
-Ned med deg. -Jeg forstår ikke.
Hvis det var en svindel, hvorfor kaffen og det gamle paret, da?
Herregud, så treg du er. Det var noe de fant på.
-Ingenting av det skjedde. -Jo!
Kontoret var en kulisse, det andre var en historie. Paret fins ikke.
-Jo, det gjør de! -Feil. Idiot!
-Greit! Og meldingen, da? -Hvilken melding?
MMS-en som Ash sendte.
-Hva? Er bløffen ekte? -Ja, som jeg sa.
-Når fikk du denne? -Nå nettopp.
-Paret er på vei til Brasil. -Hvorfor gjør de det?
"Franske trålere i havneblokade." Det er ikke i dag.
Bildet ble tatt for flere dager siden.
-Når ga du Morgan nøkkelen -I går.
-Sikkert? -Ja, jeg husker det.
Jeg fant den ikke. Da Ash og Mickey kom...
...dukket den opp igjen.
-Har de tatt min van Gogh? -De smugler den allerede.
De skal ikke reise fra flyplassen, men hente et maleri.
Maleriet er ikke i boksen lenger. Da kan du ikke pågripe meg.
Vent, du har...telefonen min.
Få alle ankommende fly fra Rio i dag.
Ett eneste fly? Ja! Når lander det?
Overbetjent, Davis her. Den stjålne van Gogh-en.
Vil du være med når vi gjør beslaget?
-Blir du med, eller ikke? -Du...du din forræder. Ikke-venn!
Hopp inn, så forklarer vi på veien.
Venner stjeler ikke andre venners stjålne malerier.
-Må vi ta det en gang til? -Vi stjal ikke maleriet ditt.
-Vi har hjulpet deg. -Hele tiden.
Nei, for det ville dere ikke.
Vi skal ikke jobbe med Finch. Punktum.
-Men vi skal hjelpe ham. -Skal vi?
Så klart. Han er en kompis.
-Hvorfor sa dere ikke noe? -Det er ømtålig.
Du suger. Du ville ikke klart Mickeys planer.
-Hvilke planer? -Vet du hva avledning er?
-Davis ville ta deg via oss. -Og vi ble overvåket.
-Å få ham på feil spor... -Perfekt avledning.
-Finn Finch. -Sikkert hos veddeløpsagenten.
-Få tak i nøkkelen til boksen. -Den representerer tusener av pund.
-Som støpt. -Jeg kan hjelpe deg.
Sa du fem-ti eller fem-ten? Fem...ti...ten.
Og pass på at du blir arrestert.
-Gjør noen iøynefallende triks. -Så Davis får vise sin makt.
Få ham til å tro at han har oss.
-Unnskyld. -Mickey fant på kaffe-svindelen.
Han sa til Davis at vi kunne lure deg sånn.
-Perfekt dekke. -Hvorfor sa dere ikke noe?
-Ikke glem at du suger. -Du måtte virke fortvilet.
-Jeg var fortvilet. -Beklager. Men det går over.
-Ja... Men med tanke på det... -Hva?
-At jeg nettopp har fått vite det. -Hva har du gjort?
-Du vet den MMS-en? -Du slettet den vel?
-Du lot den vel ikke være der? -Så Davis bildet?
Vel... Ved nærmere ettertanke: Ja.
Dette er viktig: Skjønte han når bildet ble tatt?
Hvor sint blir du om svaret er "garantert"?
Typisk! Burde ikke dere være i avgangshallen?
-Skal ikke dere på ferie? -Vi skal møte en venn.
Sikkert.
-Det var en fin plan, Stone. -Jeg er så lei for det.
-Hold kjeft! -Å sende bildet til Finch...
-Hadde jeg visst hvor viktig... -Hold munn.
Unødvendig og...viste det seg, skjebnesvangert dumt.
Hvis idé var det?
Ditt problem, Stone, er at du omgir deg med middelmådigheter.
Der har vi det.
-Jeg tar bagen vår. -Nei, jeg tar den.
-Jeg kan ta den. -Så snilt.
Er dette din bag?
Hva er det som skjer?
Kjenner dere igjen denne mannen?
Er det sånn dere behandler deres vinnere, mr Griffin, vil jeg klage!
La oss finne denne van Gogh-en.
Det er suvenirene våre.
"Fikk deg til å sjekke."
-Au, da. Dette er litt pinlig. -Ja, vi bør nok dra.
Få dem ut herfra. Nå!
-Hva var det som skjedde? -Bare gå mot utgangen.
-Se, det er Albert Stroller! -Fortsett å gå.
Litt av et sammentreff, hva?
-Neimen, god dag. -Fin ferie?
Fabelaktig. Særlig siste stopp.
Brasil er et herlig land. Folket og...kulturen.
-Gikk reisen fint? -Ja.
-Tollen? -De var opptatt med andre ting.
Avledet, kan man si.
-Hva gjør denne her? -Overbetjent...
Det er noe annet på gang. De prøver ennå å få maleriet inn.
Det er et annet sted.
Kan du komme og forklare dette?
Og pengene. Når dere har flådd ham, gir dere pengene til meg.
-Dere tjener ikke noe her. -Men det gjør du?
Kall det... "prestasjonsrelatert bonus".
-Vi kan gi ham en sjanse. -Å sende oss alle i fengsel?
Skål!
-Unnskyld, mr Stroller. -"Obrigado".
-Russeren er på vei hit. -Flott.
Og Finch: Vi deler 50-50 som vi ble enige om.
Og du holder munn så ikke noe går galt.
Jeg har faktisk følelser, Ash. De skal altså ikke lure meg?
-Nei, absolutt ikke. -Fra og med nå er det virkelig.
Vi sa ikke noe om MMS-en, så Davis trodde at du gjorde noe galt.
-Var det ikke? Så klart ikke. -Nei, han skulle se bildet.
Og storme etter suvenirene. Du måtte være overbevisende.
-Fordi du... -Suger.
Alt har gått bra. Men hvordan gikk det med det eldre paret?
-Politiet har ikke noe på dem. -Og tollen ødela suvenirene.
-Det må ha vært traumatisk. -Mickey! Det var traumatisk.
-Noe dyrt å drikke, takk. -Frieda og Larry.
Det var traumatisk å se ham på Copacabana i stringtruser.
-De er veldig frigjørende. -De er for jenter.
Frieda, vil du og Larry ha en all-inclusive-tur til Brasil?
Albert!
Hva sier du om et siste stoppested før du drar hjem?
Rio.
-Disse er forresten dine. -Minus utlegg.
Fremdeles den beste lommetyven i sin generasjon.
Nest best.
Takk!
Forklar det siste en gang til.
Når jeg ser på alt som har hendt de siste dagene,-
-er det én ting som slår meg.
Hvor er gevinsten min? 40 på Rhythm Hive, 20-1. Få dem.
-Begynn forfra. -Vi løy til deg for din skyld.
-Ja, men... -Og du fikk 100 000 pund.
Mye penger. For et maleri. Ikke misforstå meg nå:
Det er jo fint. Det er...blått i det.
Solsikker. Husker dere ham? Veldig bra.
Men likevel... 100 000.
Jeg visste at jeg ville lykkes stort en gang.
Jeg vil ikke lyve for deg, Finch. Du er ikke særlig god som svindler.
Det går litt opp og ned. Jeg er kanskje bedre som tyv.
-Tja... -Du er ikke så god til det heller.
Jeg var da ganske bra.
-Du suger. Det sier jeg som venn. -Kanskje du bør trekke deg tilbake?
-Slutte på topp. -Vet du hva, du har helt rett.
Hvem trenger vel all irritasjonen? Svindel, tyveri...
-Det har nok aldri ligget for meg. -Endelig.
Men kunstforfalskning...
Tekst: David Skahjem www.broadcasttext.com